Moni muusikko haaveilee tunnistettavasta soundista. Kitaristi Mika Tyyskän mielestä persoonallinen tyyli lähtee korvista.
![Mika Tyyskä, Mr. Fastfinger, Tampere Guitar Festival, kitara](http://ylojarvenuutiset.fi/wp-content/uploads/2017/06/Mika_Tyyska_forest2017_horizontal-X-400x238.jpg)
(Kuva: Matti Immonen)
– Vasta kun osaa kunnolla kuunnella itseään, voi antaa oman persoonansa tulla läpi. Oman soittotyylin syntyminen on prosessi. Maneerit muuttuvat samalla, kun persoonallisuus kehittyy, Mika Tyyskä miettii.
– Oma juttu pitää olla, mutta siihen ei saa jäädä liikaa kiinni. Minulle se on vielä helppoa, koska minulla ei ole yhtään hittiä, hän virnistää.
Ei ehkä hittiä mutta hittihahmo sentään. Mika Tyyskän nimi tunnetaan kitaristipiireissä niin ulkomailla kuin Suomessa, mutta vielä paremmin taidetaan tuntea nimi Mr. Fastfinger. Mr. Fastfinger on Tyyskän luoma animaatiokitaristi.
Mr. Fastfinger mellasti alun perin netin opetusmateriaaleissa, mutta sittemmin gurun nimissä on julkaistu kolme albumia. Mr. Fastfingerin musiikki on monipuolisesti maustettua instrumentaalirockia.
Kun Tyyskä keikkailee Suomessa, mukana on yleensä basisti ja rumpali. Tampere Guitar Festivalin keikalle tänä torstaina hän saapuu kuitenkin yksin. Tai ei ihan yksin: Mr. Fastfinger ja muut animaatiot tukevat soittoa valkokankaalta.
– Iso screeni vähän kompensoi bändin puutetta ja tuo omanlaistaan elämyksellisyyttä.
Kun Tyyskä kymmenen vuotta sitten päätti luoda oman musiikillisen juttunsa, se vaati pitkälliset kelailut.
– Mielessäni oli kehittynyt aivan uudenlainen musiikillinen maailma, mutta aina, kun otin kitaran käsiini, jostakin tuli ne vanhat tutut sormitukset. Vähitellen tajusin, että musiikin pitää syntyä sydämessä ja päässä. Soitin on vain äänen tuottamisen työkalu – sitä kannattaa katsoa tuorein silmin.
Musiikin tekemisen rinnalla Tyyskä tuottaa opetusmateriaalia kitaristien nettisaiteille sekä opettaa soittajia Skypen välityksellä ja masterclasskursseilla. Viime viikolla hän työsti piirrosanimaatiota, teki yritysgrafiikkaa ja äänitti pyydetyn kitarasoolon toisen artistin kappaleelle.
– Joskus tuntuu, että levittäydyn vähän turhankin moneen suuntaan. Teen niin spesifiä hommaa, että kohdeyleisö on pientä joka paikassa. Mutta kun yleisöt saa kasattua yhteen, kertyy jo jonkinlainen porukka.